__________________ PRAVEDNO UBISTVO
- Jedan, pravo među oči. - Evo...
... pravo među oči.
- Izašla je. - Šta?
- U polju je. - Bila je napolju. - Tu je stala, bila je u polju.
Ma, daj... Dosta je, neću više da čujem ni jednu reč.
- Gubi se! - Oladi.
Baka me je vodila da gledam simultanke.
Gledaš Bobija Fiša kako igra 10 partija istovremeno. Tvoj potez.
Bio je 5, 6 poteza ispred, na svakoj tabli.
Uglavnom, postao je svetski šampion. Jedinstven... A onda je izgubio jebenu pamet.
Postao je jebeno paranoičan, toliko, da nije video ništa pred sobom.
Mat... Mat.
Zovem se Dejvid Fisk, detektiv prve klase. Radim u policiji skoro 30 godina...
... i za to vreme...
... ubio sam 14 ljudi.
Pusti to još jednom.
... ubio sam 14 ljudi.
On je lud.
Kada je sve počelo?
Kako je počelo?
Možda je to počelo sa tipom po imenu Čarls Rendal.
Rendal je bio ubica dece.
Ubio je kćerku svoje devojke, pre oko 4 god.
Najeb'o si, guzice.
Bilo mu je suđeno za zločin, ali ga je porota oslobodila.
Moj partner i ja smo to smatrali ne prihvatljivim.
Moj partner je dobar čovek.
- Stvarno ćeš to da uradiš? - Uradim, šta?
Sredićeš Rendala, za ubistvo koje nije počinio?
I šta ja da radim?
- Ti si moj partner, moj uzor. - Tačno... - Moj uzor to ne radi.
- Nikada nismo vodili ovaj razgovor. - Koji razgovor?
Završili smo.
Rendal je izgubio slobodu za zločine koje nije počinio.
Ja sam izgubio svoju veru.
- Idem. - Ok.
Shvatite ovo kao priznanje, ako hoćete. Kako god...
... pre nekoliko nedelja, stvari su se zagrejale.
- Šta imamo, Turk? - Markus Smit, poznat kao Pauk, diler, iznuda, ubistvo, dosta toga.
Preobratio je staru zgradu u klub 404 u Harlemu. Možda prizna kada nas vidi.
- Što? Ne veruješ u čuda? - Kada jednom budeš uzeo račun, verovaću.
Idemo, ja častim. -To je čudo koje želim da vidim.
- Ovde pere novac. - Oh, da, čisti zelembaće.
- Sve je to posao. - Moram da pustim mlaz.
- Samo tren, neću da virim. - Nema problema.
- Momci imaju sreće. - Zašto? - Nema redova do klozeta, i...
... pišate stojeći. Otkopčate, otresete, zakopčate i zgubite se odavde.
- Da, i upravo ću to sada da uradim. - Hoćeš šmrk? - Odakle ti?
Od Pauka, prvoklasno je.
- Nije loše. - Nije loše? Šta si, jebem ti, očekivala?
- Daj, Turk... vukao si me za kosu, jel'? Pa sestrica me je jače vukla. - Kako god.
Bolje idi.
- Kuda ćeš ti? - Rendel, u "penziji" sam. - U penziji? Ovo je Amerika, jebena kučko.
U jebeni taksi, da zaradiš pošteno. Da, krenula je. Jedva čeka da je vidi.
Rendalov beg i makro su mi bili 10-to ubistvo.
Smatrajte me čistačem ulica. Čistim ono što su ta govanca razbacala okolo.
- Moramo saznati ko je uradio ovo. - Daću mu orden. - Hej, Rendel, Ko je to uradio?
Neće da kaže, a?
- Pravo ime: Robert Brejdi. - Robert Brejdi? Baš šteta. - Na šta misliš? Deluje zvučno...
- Opet ste na mom mestu zločina. - Ne znaš ko je Bobi Brejdi?
- Upoznala sam ga pre oko sat vremena. - I kako deluje? Iz blizine?
Da. Po tragovima oko rane rekla bih na oko metar. Nećemo čuti njegove šale.
- Šta? - Znaš to? Isto k'o Greg. Dobar Pevcu. - Ti to baš brzo. - Trudim se da vas pratim.
"Trguje grehom, diluje meso, bere plodove kada su sveži..."
"... i sada neko mora da mu ošamari kurvu, srce mu je stalo, ne diše više."
- Šta želiš sa ovim? - Da iskoristimo najbolje. Recimo, na primer...
... možda upoznamo neku koja ti se dopadne. - Da, molim te.
Već mi je dosta od znaš-koga.
- Ne seri? - Tako mi je ispraznila spermiće da sedim kada pišem. - Oh, mogu da zamislim...
Šta da ti kažem?
- Kako da vam pomognem, gospodo? - Razgovarali bismo o vašem šefu. - Gore je.
Ne, vašem drugom šefu.
- On je seronja. - Zašto je on seronja?
Pođite zamnom, molim vas.
- Znate nekoga ko bi ga želeo ubiti? - Ja.
- Još neko? - Što? Jel' mrtav?
Hej, čuj. Opameti se i pomozi ili zovem nekog iz imigracionog i ideš kući sledećim avionom.
Samo napred. Američki sam državljanin.
- Šta? - Pozovi nas bilo kada... znaš... ako čuješ nešto. Ćao.
- Mislim da tražimo tipa po imenu: Sem Kasapin. - Koga?
Ozbiljno, poručniče, koliko daleko želite da odemo daleko sa ovim ubistvom?
Oh, pa mislim da istražite još malo, provalite ko je i smestite ga u zatvor...
... ako vam se to ne kosi sa obukom. - Da, nema problema.
Takođe Radimo i na dileru Pauku koji je, čini se, povezan sa novim ubistivima.
- Možemo ih zakucati ko zna koliko, alii na kraju će ipak da odu. - Šta sa tim?
- Naišao sam na advokaticu što trlja nos, i preko nje i na njega. - Srećna jebačina, a?
- Za njega se direktno kresala. - Da, jeste. - Dobro...
Ok. Izvucite šta možete i onda je oslobodite. Mrzim da gonim, jebene advokate.
- Ovo nije Paukov klub. - Pozadi smo.
Da, ovo je napuštena mala fabrika, Džesika.
- Nagađam da vam nisam prosečna... Kako to zovete? - Pacov, krtica...
Hvala. Mislila sam, neka obična siromašna afro-amerikanka, narkomanka ili prostitutka.
Ne, nisi od te vrste. Advokati su pametniji od afro-američkih narkomana i kurvi.
Uglavnom jesu, ali nekada samo misle da jesu.
- Sve je spremno. - Ljudi, sigurni ste da je bezbedno?
Reci devojci da ne brine i počne.
- Šta kažeš, zastupnice. Spremna za ovo? - Da. Završimo sa tim. - Ok. Sećaš se šta rekosmo?
Uđeš unutra, čekaš da te pita što tebi treba, tačno... i ne vraćaš se sa manje od 4 unce.
- 4 unce? - Da. - Da nije malo mnogo? Kupujem po malo u klubu, i to je to.
- Samo reci da ti za vikend treba svež prah. - Da. Reci da ideš na odmor.
- I posle ovoga će mi dosije biti čist? - Ko suza. - I niko iz firme neće znati, tačno?
Nikada se nije desilo.
Vidi zastupnice. Znamo da si bolja od ovoga. Uradi to, prestani da guraš u nos...
... idi kući, udaj se, rodi decu i nikada se ne vraćaj ovde, i to je to.
Da...
- Ok, krećemo. - Da, gdine.
Hej, Džesika... slomi nogu.
Dva sprata dole, vrata as leve strane. Zvoni.
Samo dovedi društvo, ovde.
Požuri, debeljko.
Krećemo.
- Dobar dan, curo. - Zdravo, Pauk. - Idem dole. - U redu.
- Kako si? - Hej dušo, to sranje sam nabavio za decu... Jesi li videla ovo?
- Ne. - Tip je opasan diler, sve što takne pretvara u narkomane. - U pravu je.
- Sećaš se "podzemnog psa"? - Šta sa njim? - Jebeni pas, proizveo je generaciju narkomana.
- Dakle, pretvorio si prostor u klub i studio? - Da. Dopada ti se? - Da. - O čemu to priča?
- Šta je "podzemni pas" radio sve vreme? - Glancao cipele, i spasavao one što su zaseru.
Da. Ali šta je radio za super snagu? Odlazio je u ring, sećaš se? Vadio tabletu i gutao je.
Da, u pravu si. Uzimao je malo jebenog spida.
- Pa, kojim poslom? - Nestalo mi je belog. Imaš mnogo belog. - Šta će ti jebeno belog?
Idem na skijanje sa prijateljima. Sa mnogo prijatelja.
- Gde? - U Aspen, Koloradu. - Sranje... Mogla si prvo da pitaš.
Pa, uvek imaš prvu klasu.
- Skijaš? - Naravno, ceo život. Hajde, nemamo ceo dan.
- Što ne skineš tu jaknu i ostaneš malo? - Šta misliš? - Zapravo žurim
... moram da završim glavni ugovor za oko sat, pa...
- Daj, Džes, Ok je. O'ladi, šalim se. - Već sam o'lađena. - Šta ćemo?
Znaš šta me izluđuje malo?
Vi kučke sa istočne strane, uvek nalećete na crnju kao što sam ja.
Sada se bojiš?
Izgleda da je došla konjica da te spase.
- Mogu li da pomognem, gospodo? - Da. Pusti nas unutra, Pauk.
- Izvini, nema nikoga pod tim imenom. - Uradi kao ti rekoh. - Samo želimo da razgovaramo.
Vidiš, ja znam kako da tražim, i gde da tražim.
Dođi tatici.
Uvek boli, prvi put.
- Dobro si? - Što ne bi bila? Gledamo TV. Kako da je povredi jebeni TV?
- Mogla je da vidi ili čuje nešto što ju je uplašilo. - Kao šta?
Kako neki veliki kreten, ubija svog velikog debelog psa.
- Nismo imali nikog ko odgovara tom opisu, do pre minut. - Daću ti ja ružni, mater ti jebem..
- Dosta je bilo. - Kako? Dovešćeš ženu ovde? - Dosta, idemo, idemo... idemo, idemo... Ok.
- Ok si? - Da, Ok sam. - I ja sam Ok. - Želite svoje žice nazad?
- Pazi !! - Ne, debeli, ne...
Dole !! Lezi jebeno dole !!
- Hajde! - Debeli je mrtav.
Prošlo je dobro? Sranje, krvariš.
3-4 centralna jedinica, 1141 zahteva hitnu pomoć. Imam povređen u 184 u Sv. Nikoli.
- Dala sam sve od sebe... - Bila si dobra, zastupnice, baš dobra. Samo se opusti.
Vama ljudi, ako vam ikada zatreba advokat...
Ok.
U dobrim starim danoma, pustili bi je da iskrvari i opozvali hitnu pomoć.
- Hadno, hladno! - 'Bem ti život! - Ukapirao je, ukapirao. -Jaki ste, šutirate me vezanog.
Umukni, ti govno jedno! Misliš da ti neću razneti jebenu glavu?
Neću čak ni da razmislim. Otićiću tamo, uzrti debeljkov pištolj, vratiti se...
... i smestiti ti među oči.
- Gde je hitna? - Ovo je bio zajeb nad zajebima. Nemate ništa.
- A pokušaj ubistva? - Nema droge, pa nema namere zločina, nema zavere, nema ničega.
Nema zločina? Nema zločina? Ne mogu da verujem. Kako se piše, zločin?
Ubistvo, reket, droga... Mislim, o čemu govorimo?
Hej, srećni ste da cura nije umrla. Unutrašnja kontrola će razgovarati sa obojicom...
... i sastaviće izveštaj za nekoliko nedelja. I sada, nezvanično...
... niste prekršili proceduru, jer je žrtva imala oružje upereno na vas.
Pa, ako se budete držali zajedno, proći ćete kroz ovo.
Bolje usaglasite priče, jer se ne vraćam u Bar Rokvej, jer ste vi zajebali.
I provešćete neko vreme sa psihijatrom. Shvatite to ozbiljno...
... ili idete u suspenziju. -To đubre će samo da odšeta. - Prekini, Turk!.
- Opusti se, partneru, sredićemo ga. - Gospodo...
... pitanja? - Ko je odlučio da se uđe? - Ja. - Čija je odluka ulazak u prostorije? - Moja.
- Odmah ste se predstavili kao policajci? - Da. - Odmah ste se predstavili kao policajci?
- Položaj doušnika je postao nesiguran i bojali smo se da je u opasnosti. - I bili ste u pravu?
- Samo se zajebavaj. Znam da jesam. - Molim, detektive? - Završili ste sa mojim klijentom?
- Dopao mi se Mekartni. - Nema ništa između njih.
- Šta misliš? - Nema ništa. Ugrozili su doušnika, videli oružje i reagovali...
... sjebali osumnjičenog, ali on ne podnosi tužbu. Da vidimo šta će psihijatar reći.
Pa, saznaćemo da li sam dovoljno normalan doktore, da nosim pištolj...
... jurim zlikovce? - Ok. Zašto si postao policajac? - Pa, beše Nova godina...
... tada je delovalo k'o dobra ideja. Nisam imao iste prilike kao vi, dr. Proski.
Tamo odakle sam ja, bilo je ili pištolj i značka, ili postaneš žrtva.
- Kako se osećaš kada pucaš? - K'o što prljavi Hari reče:
"Ništa ne fali maloj pucnjavi, ako se pogode pravi ljudi."
- A kada se pogode pogrešni ljudi? - Ispušeno, čoveče...
Radije bih da učestvujem u tome. Osetio bih se grozno.
- Kako se osećate kada vidite da ginu nevini? - Pa znate...
... nekako ogluvite na to.
Evo...
Uzmite ovo, i zapišete misli, pitanja, sve, šta god da ste primetili kod sebe. Bilo šta.
Ovo nije molba. Samo ispunite...
- Bar, probajte. - Zvuči zabavno.
Napred, Turk, napred! Imaš treću!
Napred, napred! Tooo!
Vidi to! Imaš je, imaš je! Nije bitno šta kažu za tebe, izuzetan si.
Napred, napred Turk!. Napred!
U polju! Ima loptu!
- Jebeno si pukao?! - Kladi se da jesam ili... - Ili, šta? Šta? Šta? - Nemoj mi tu: Šta?!
Njujorška policija je puna frustracije, neprijateljstva, testosterona...
... i spremna da eksplodira svaki tren. To šmatrajte kao izduv. Jedno povlačenje oroza...
... i pada pritisak. Znate što se ulazi u policiju? Da se dobije poštovanje.
Većina ljudi poštuje značku, ali svi poštuju oružje.
Hej, Rajli, razgovarao sam sa J.D. Imate leš pod imenom Filip Trejger. Revolveraš.
- Oh, da, pravo govno. - Kako je pao?
Neko mu dao da proba svoju medicinu. Nagađam, upao mu je u stan i ubio ga njegovim pištoljem.
- Ubica je ostavio nešto? - Da, zapravo... ostavio je pesmu.
- Jeste? Ne serš? - Hej, Sajmone...
... sećaš se one pesme? Slučaj revolveraša?
- Šta radiš, čoveče? - Pa, Turk se raspituje.
Dođavola, šta radiš?
(To je bre neki ludak, shvataš ćale?)
"U sred božanske rupe, odsekoh mu glavu, zadržah dupe, uzeh mu pištolj, uzeh..."
"... uzeh mu život i pištolj, ali šteta što nije jedini."
Ide tako nešto. Nije neka, ali se povremeno rimuje.
- Pevac? - Da?
- Tražimo istog. Sredio je Rendala pre par nedelja. Kada je bio vaš? - Prošle nedelje.
- Bar bih rekao, obzirom na pištolj. - Radimo opet na slučaju Rendal.
- Izgleda, isti sredio dilera kod 33. - Sereš? - Kako misliš: nazad na posao? Slučaj je naš!
- Šetajte, momci. Naučite nešto. - Recite mi da se ne zove Greg Brejdi?
Molim vas... Jeste, zar ne? Neko je oborio đubre Bredia!
Mogla bi biti pokojnikova familija.
I eto, revolveraš je otiš'o u prašinu. Broj 11.
Metak odgovara 45-ici u revolveraševom stanu, što nije iznenađenje, pa sam još malo kopala.
Ono je sa spiska, pod 6, oružja ukradenog iz prodavnice u Virdžiniji prošlog meseca.
- Da. Verovatno je bio revolveraš. - I oni misle, odgovara opisu.
Ne pomaže da nađemo tipa, već žrtve, a on još piše jebene pesme.
- Izvinite. Halo? - Hej, Turk... ne zaboravi da idemo na sud kasnije.
Pa... Čujem da je ubio govno u onom dileru, kada je upao?
Pauku... Pa?
Da li je?
Jeste, oborio ga je, bio je vezan i počeo je da ga šutira u stomak.
I onda mu je kleknuo na grudi...
... i počeo da ga mlati po licu, iznova i iznova, i da viče iz sveg glasa:
"Slomiću ti jebeno lice, mala kučko".
I onda je lik je počeo da kašlje, znaš... da pljuje po podu, onako...
Mislio sam da će ga ubiti.
Stvarno?
- Ti si nevaljala devojčica. - Imam posao da završim. - Nevaljala si...
Savetniče, ruke su mi vezane u vezi tog starateljstva, i svi potrebni dokazi...
... nakon inicijalnog prestresa se moraju odbaciti. - Mora da me jebeno zajebavate.
I još, primorana sam da odobrim zahtev odbrane...
... da se odbace optužbe sa silovanje i napad protiv g. Vendlija. - Vaša svetosti...
... mislim da ne želite da on priđe mojoj ćerki, ili bilo čijoj drugoj ćerki?
- Morate ga zaustaviti. - Puštam vašeg klijenta u svet. Ali, sigurna sam da će se brzo vratiti.
Pazi to. Vidi tog, mater mu...
- Hej! Bićemo za tobom. - 'Ajde? - Imaćemo te. Kada izađeš, pazi leđa.
- Mir u mojoj sudnici! - Ok? Mater ti jebem... - U redu, ne sada! Ne sada!
Vodite ga odavde pre no što neko pusti svoje ruke na njega.
- Mir! Mir! - Idi, idi! Znaš šta mislim? - Detektive !!
Dr. Proski je sugerisao da treba da zapisujem, i evo, počinjem.
Znaš šta ja mislim o pravilu kada da povučem oroz? Mislim da je pravilo koje te "uzdiže".
Volim to jebeno pravilo. Zvuči svima grozno...
Kaže: "Izvini ortak, ali si šmokljan, i glup si kao dupe, i ne možeš da baciš loptu..."
"... samo zato što si na pauzi". Moj omiljeni deo: "Palice su otpale..."
"... ali begunci napreduju na sopstveni rizik".
Prijatnog li iznenađenja...
Takav život treba biti. Treba da budeš drkadžija na svoj rizik.
Ili ne. Ipak je samo, još jedan silovatelj. Kome će on nedostajati? Nikome.
Br. 12, i još brojim.
- Hej, hej, vrela kafa, pazi... - Dobro jutro, detektive. - 'Jutro.
- Vrata levo. - Ima li znakova obijanja? - Ne deluje. Det. Perez je tamo. - Već tamo?
- Šta kažeš na Metse sinoć? - Da, sjajno...
Hej, Tedi, Tedi, dođi da vidiš.
- Jebote. To je veliko. - I moćno.
- To je plazmae, mislim. - Ne. LCD. - Plazma je. - Ne. Plazma ima...
Hej, momci! Momci... Pucanj je izbliza, a ovde je ostavljen.
- Pa, pičkica se nije mnogo borio, zar ne Karen? - Ništa ne ukazuje na to.
- Bez traga borbe, obijanja, modrica... - Niko ne želi slušati o tvom privatnom životu, Koreli.
Za tebe sam detektiv, policajče "mali đokice".
- Izgleda da je opet naš momak. - Ko je ovaj put? - Džon Van Lajten...
... posluje kolima. - Sranje! - Imao je optužbu za silovanje, ali je odbačena prošle nedelje.
Vidi ovo.
"Čovek je izbegava svo poštovanje za lepotu i šarm, a uzimao je to ženama."
"Žene mu ne bi dale, pa nije imao pravo na život."
Naš je dečko, tačno? Izgleda da je nagazio i našeg starog prijatelja Džonija.
- Znate ga? - Da !! - Bio je opasan kučkin sin, mogu ti reći.
- Da... - Znate li koliko je zabavno ne uhvatiti serijskog ubicu.
- Ima li to poentu, poručniče? - Poenta je...
... bolje da obojica razmislite, želite li da vodite ovaj slučaj. - Mislite, nismo dorasli?
- Ma daj... Imate oko bar 110 godina vas obojica. - 120.
Kažem vam, zajebete li ovo, možda vas odbiju i za penziju. Želite to?
- Da. - Jebeno, da.
- 406, poručniče. 406... - Ok. 406... Šta to znači?
- Ted Vilijams. - Ted Vilijams, zadnji dan sezone. 4-og, 6-og.
- Menadžer ga želi na klupi da ga zaštiti. - On ipak ulazi...
... završi sa 6:4. I poslednji je koji je prešao 4.
Ok, dobro, vaš je...
... samo ne kukajte kada neki saobraćajac uhvati vašeg serijskog zbog brze vožnje...
... i zgrabi vaših 15 minuta slave, i kad shvatite da guzica stoji pred vama...
... a daleko 100.000 svetlosnih god., od vas. - Nije dobro, poručniče. Svetlosne godine...
... mere distancu, ne vreme. - Upamtiću to.
- Pa, hvala, detektive, zapamtiću to. - Pa da vidimo...
... 2003. Ovaj je tip istorija krstarenja po gej barovima i ubijanja, čak i od batina.
Muškarci su nalaženi upucani u stanovima.
Ko god da je u pitanju, približi mu se i prosvira mozak, bez problema.
Ne ostavlja otiske i očigledno, ponosi se svojim delom.
Ok. Koje bi moglo biti ubistvo br. 2, od 4? Taj nema problema. Ko da radi za Gambina...
Bio sam potrešen prvih nekoliko puta, kada sam ubio hladnokrvno.
Više sam brinuo da me izbaciti iz policije ako me uhvate, nego zatvora. Da izgubim značku...
... to me je plašilo. Otišao sam na posao sutradan, očekujući da se osećam drugačije.
Mislio sam da će me svi gledati kao civila, za kog ne znaju da li je prljav.
Ali nisu. Tada sam saznao da mogu to nastaviti da radim... večito.
Sledeća stanica, Pauk.
Da smo mu zatvorili posao, bio bi možda krtica. Uzeli smo advokata.
Trebalo je da svedoči da je kupila kokain od njega. Bila je dobar advokat.
Ja i moj partner smo otišli u klub 404, u Harlemu.
Reč-dve o njemu. Partner mi je preko 30 god. Najbolji je policajac koga sam ikada video.
Ja ga uvek pratim kroz vrata.
Metak namenjen meni je proklizao samo kroz njegov torzo...
Bio mi je uzor. Dan kada sam prestao da se trudim da budem Tom Kalahan...
... bio je najbolji dan mog života.
- Pregledala sam dosije tvojih dečaka. - Baš zanimljivo na šta trošiš vreme.
Ok. Tokom hapšenja, kod Čarlsa Rendala nađen je pištolj.
- Da? - I u ostalim pucnjavama je bilo oružja, a ima i dosta sličnosti.
Pa, kad već pominjem Rajlia, mislim da ga treba poseti u zatvoru. Mislim da možda postoji veza.
Da, dobra ideja, ali ne Perez i Rajli. Mislim ne ti tipovi, mogu da zeznu. Suviše je važno.
Turk i ja ćemo da sredimo, sa Rendelom, Ok? Dobro obavljeno.
Detektivi, Čarls Rendal.
- Šta jebem vas, vi đubradi, hoćete? - Kakvo ogorčenje.
- Voliš li poeziju? - Šta? - Da-li-voliš-poeziju?
Da. "Ruže su crvene, ljubičice plave, želim ti kurcem iskopati oko, ti sjebani."
- Šta misliš? - Ne rimuješ? - Pa, jesam. Jebite te, odjebite obojica. Idem odavde.
- Zašto smo, jebem ti, išli tamo? - A kako bi izgledalo da nismo?
- Opustićeš se? - Opustiti? Što sam popustljiviji, to je sve gore.
- Zvuči zabavno. - Hej, hoćeš da me držiš za ruku? - Pažljivo, partneru, jer to ima...
... poseban efekat na žene. - Voliš grubo? - Kako god.
- Ne mogu da verujem, da nas je to govno gledalo kao idiote. - Ma, odjebi ga...
- Tamo je gde pripada. - Izvini partneru, stvarno mi je žao. - Ma, ne brini o tome.
- Šta god se desilo, ne vučem te dole za sobom. - Ne brini za mene. Dobro sam, veruj mi.
- Ne znam šta sam mislio, prosto to ne znam. - Znaš na šta si mislio?
Mislio si na 10-to godišnju devojčicu, razbijene lobanje.
Da, hteo sam da te sprečim, ali znaš šta? Divio sam ti se tog dana. Tome što si uradio.
Bilo je pravedno... i nema dvoumljenja da je tada bilo tako.
Ok, ja sam ubica... ja sam ubica i pojavljujem ti se na vratima...
... ili na prozoru kola. I iz nekog razloga, otvaraš mi vrata, ili prozor od kola. Meni...
- Dakle... ko sam ja? - Neko koga znam.
- Možda i raznosač pica. - A pesme? Šta sa pesmama?
Treba da je napišeš pesmu pre dolaska, tačno? Da nećeš da sedneš pored leša i pišeš?
Nema otisaka na pesmama. Dakle, onda sam imao rukavice, dok sam ih pisao.
Pa, očigledno poznaješ žrtve i zbog lakog pristupa, verovatno i one znaju tebe. Moraju.
Ti tipovi su đubrad. Ne veruju nikom, i ne otvaraju vrata nikom, naročito ako ga ne znaju.
Da, da, ali znam ih više od toga. Znam sve. Pratim ih, izviđam, znam im raspored.
Ok, pratiš ih, i šta sa tim?
- Hoće li iko da kaže? - Šta?
E, jebi me...
- U pravu je. - Nije. - Policajac je. - Polako momci, da ne preteramo. - Daj, pandur je...
... znaš to. - Ma, daj, pandur, na to ne dajem ni govno. - Daj, pandur je, pandur, pandur...
Šta sereš, pandur, pandur, pandur. Kad ćeš prestati s' tim pandur, pandur...
- Polako, samo kaže... - O čemu ti to? Pa znam ja šta on kaže.
A ja kažem: To je sranje. Bolje me ubij, mater ti jebem, ali ne govori: To je pandur.
- A šta je sa večerom? - Hoćeš da izađeš?
- Gde? - Baš me briga. Ti si onaj koji odlazi.
- U čemu je tvoj problem? - Nemam problem. Ako hoćeš da visiš tu, budi moj gost.
- Ne mislim da izlađem. - Dobro...
... samo nemoj da gušiš. Ovo mi je najbolji deo dana, i nemoj da ga sjebeš.
- Dakle, krešeš samo pandure? - Ponekad i sa vatrogascima ili bivšim robijašem.
- Znači, imaš ciljnu grupu, a? - Imam poštovanja prema vatrogascima. - Jebi se!
- Znaš zašto noću odnose svoje uniforme? - Ne. - Ne veruju ti.
Ponekad ni sam sebi ne vrujem. To ti se sigurno dopada.
Šteta što nisi upoznala Pem Lajtens. Slagale biste se sjajno.
Neko je sproveo tog tipa pravdi, a ja sam ga izjebala. Zato sam mu se i dopadala.
Možda ti se jednom ostvariti želja, da pomisle da si policajac.
- Ima smisla. - Sranje, to bi bio neki psihopata. - Na poslu ih ima puno.
- Lepo spavate? - Ne baš. - Da. - Dobro jedete? - Ne. - Da.
- Neki košmari? - Da. Da se zaglavim u sobi sa vama, za uvek.
- Ne. - Mislite da se možete vratiti na dužnost? - Apso-jebeno-lutno. - Da.
- Mislite li o penziji? - Mislite na smrt sa beneficijama? Šta je tu loše?
- Mislite o penziji? - Ne, baš. A i čemu bih se radovao. Trčanju do baze, igranju softbola?
- A recimo, obezbeđenje? - Previše opasno. - Pa šta ćete raditi? - Možda kupim čamac.
U redu, vidite, samo ću reći: Kažete da tražimo jednog od našeg...
... ali šta ako je bivši pandur? Neko ko je prljav skroz.
- Imaš nekog na umu? - Misli na Martina Bauma... bivšeg poručnika.
- Pa, koja je njegova priča? - Dobio je otkaz pre neku godinu.
Nije baš neki motiv, ali je poznavao sve žrtve.
Da, ali Turk, ja sam znao većinu, i ti si, i Rajli i Perez, čak i Karahil.
- Pa, šta sa tim? - Možda si ih ti ubio? - Da. Jesam.
Pesme i mesto su sve što može da poveže ubistva...
... što znači da moramo da se bacimo na forenziku.
- Da ne bude previše? Devojka već radi na tome. - Otvara ga dok pričamo.
- Šta si rekao? - Evo nas opet. - Pazi na jezik. - O, jel'?
- Nije mislio ništa. On je istorija, ne brini. - Neka govori u svoje ime.
- Da, govoriću u svoje ime, hoću. Jebi se. - Rasturiću te k'o jebenog Bobija.
Hej, ti, stavi jaja u gaće. A vi drugovi pandurčići...
... malo počtovanja prema drugu profesionalcu. A? Molim vas.
- Nastavićemo sada? Šta ćemo? Gde stadosmo? - Pričasmo o Martinu Baumu.
- Koja je priča? - Neki su uzimali novac. Baum se borio za njih, pokušao da zataška.
- Robijao je? -Tužili su ga, ali se nagodio ostavkom.
- Pa, u čemu je stvar? - Mogao sam da lažem da ga zaštitim, ali nisam.
Ok, ali što nije krenuo na tebe, zašto ne bi ubio tebe...
... što bi delovao kao serijski ubica? Kakva je tu veza? To nema smisla. - Ne znam, samo kažem.
- Ma bre, to nema smisla. - Ma oladi, samo kažem! - Nema smisla!
- Proverite ga ako hoćete, sere mi se. - Nema smisla! - Mislite da je pandur...
... a samo kažem da ga proverite. Sere mi se! - Treba nam bolji razlog da bi bio osumnjičen.
PMS, mora da ga ima.
- Zdravo, ljudi. - Šta se dešava? - Donela sam vam izveštaj FBI o rukopisu.
Ne smeta vam da gledam dokaze koje sam ja sakupila i obradila za vas?
- Nema problema. - Ne, kenjaj. - Ovo je fascinantno. - Daj, daj, dosta... daj, idi...
- Šta? - Idemo, hajde, idemo. - Hej! Sklanjaj ruke od mene.
- Dao bih vam malo privatnosti... - Jel' me tvoj prijatelj sada ljubi u dupe? A' Jel' to?
- Ok, otišao sam. Uživajte. - Šta? - Šta je sa tobom? Šta je sa tobom?
Žao mi je zbog sinoć, Ok? To je sve navika. A od navike se može odviknuti. U redu?
- Ne. To je sranje. - Nije. Potpuno sam ozbiljna, u redu?
Nije sranje... zaista.
Zašto je Turk tako brzo prihvatio trag? Da nas sprečio da nađemo ubicu, čoveče.
To bih ja uradio da pokrijem sebe. Nema boljeg pogrešnog traga od Bauma.
- Ima smisla. - Mrzim tog Turka, čoveče.
Hej! Dolazi, dolazi...
2:45 je ujutru.
Da li ubija vreme... ili je vreme za ubijanje?
- Daj, Baum, ubij već nekoga. - Da. Ubi Turka, čoveče, on ti je smestio. Učini nam uslugu.
Hej, vidi to Turkov skor u karijeri? Smešno. Služba '99, poluautomatski, orden u pucanju.
Učestvovao je u ratu, preporuka odeljenja...
Može da sredi tipa sa 20 metara.
Vidiš kompjuterske direktorijume, čoveče? Sve je zaključano. Čemu, ako nema šta da krije?
- A šta je sa Karen? Primetila je nešto novo? - Ne, nije još.
Neću da sedim u kolima i čekam, kada bude ubijao nekoga, Ok?
- Idem ja. - To je moj dečko, moj dečko... ponosim se tobom, sine.
- Ti si Perez, a? - Da. - Ja sam Martin Baum.
Imam dozvolu za ovo. Radim kao obezbeđenje u restoranu.
Pa, verujete da pandur obavlja poetska ubistva pa proveravate Bauma jer ima prljav posao.
- Zato policija radi ovo? - Misliš, posao ti je prljav? - Nego šta. - Život je grozan. - Da...
- Sve je Ok, Sajmone? - Gde si, jebem ti, do sada? - Kako ste?
- Želite da nam kažete još nešto, por. Baum? - Imam nešto u džepu.
Pasoš, izveštaje o karticama, bording-pasevi...
Kada je ubijen Brejdi, pratio sam klijenta u Brazil.
Ako je taj silovatelj ili ubica zaista neko ko se kaje, mora mu se oprostiti.
Ne sećam se tvog imena, ali sam imao mnogo momaka koji su zadovoljavali tokom godina.
Toliko dečaka, da je teško upamtiti im imena.
Ja sam Dejvid Fisk, detektiv prve klase. Možda me se ne sećaš sada...
... ali garantujem da ćeš se sećati mog imena do kraja života.
Otac Konel, dao Bog da trune u paklu. 13 oboreno, još jedan preostao.
Beli donji veš.
Slobodan stil... Ko bi rekao?
Uklanjam predmet koji je ubačen u rektum preminulog...
... i stavljam u plastičnu vrećicu za dokaze.
- Odmah se vraćam. - U redu.
Hej, još jedan, rukom pisano.
"Starac kome deca verovaše, požudu svoju da kontroliše ne mogaše."
"Pepeo-pepelu, prah-prahu, crkva ga zaustavi ne može, al' neko mora."
Videću šta još mogu da nađem.
- Šta je sa tobom? - Otac Konel mi je dao prvo pričešće. Zapamtio sam ga.
- Hej, ljudi, nisam imao priliku da se javim. - Ok. Sad si tu...
- Ok, pogledaću okolo. Kasnije ćemo uporediti beleške. Ok? - Naravno...
Izgleda, da je naš prijatelj je imao bliski susret sa sveštenikom. Spuštene pantalone...
- Ma, daj... - Ne, pogledaj! - Daj, ne govori tako. - Hej, sam se uveri!
- Sledeće će nam reći da je por. Baum kresao dečake ovde. - Ne kupijem to.
- Ta dvojica jebeno smrde. - Vidite doktore, pročitali ste pesme...
- Moguće je, tačno, je da je on policajac? - Nisam takvog nikada video...
... čak ni čuo za policajca serijskog ubicu. - Hajde, devojke, idemo, idemo...
Da! Idi, idi, idi, idi, idi...
- Dok, dajte nam savet kako da ga uhvatimo. - Ne brinite za to...
.... želi da bude uhvaćen.
- Nisi našla bolje mesto za ručak. - Htela sam da ti se zahvalim.
- Za Pauka? - Da. I za posetu u bolnici, i za ohrabrenje.
- Što bi to hteo? - Nakon nekog vremena, bežanje nije dovoljno.
- Dakle, ćerka ti je u timu? - Ne. Igrala je, ali sada ima 25, živi u Kaliforniji...
... našla nekog, i radi kao medicinska sestra.
- A majka? - Majka joj je umrla, dok je još bila mala.
Želi da svi znaju da se izvukao. Da svi znaju, koliko je briljantan.
Većina ubijenih kriminalaca su bili osumničeni Turka i Pevca, tačno?
I on im još preti pred svim tim svedocima. Ludo kopile, da ne veruješ. I još...
... pošalje nas na por. Bauma, zar nije? - Da, jeste. - Zašto, zašto bi to? Zašto?
- Bolje mi dajte još. Za sada imate sranje. - Daj mu još, čoveče. - 'Oćete još?
- A podaci iz crkve? - To je onaj koga je Turk proganjao.
Ispostavilo se da je otac Konel, dotična žrtva, premeštan svuda...
... u zadnjih 20 godina. Što bi to radili sa katoličkim sveštenikom?
Očigledno je, jer je iza oltara davao deci i više od pričesti.
Turk je priznao da ga je poznavao kao dete, i to je moguće.
- Taj sveštenik ti je dao prvo pričešće? - Jeste.
- Pokušao je nešto neprikladno? Mislim... - Znam šta misliš. Ne, nikada.
- Ok, dobro. Ima li nekog razloga da tamo neko posumlja da ipak jeste? - Ne.
- Jesam li to osumnjičeni, poručniče? - Ne...
... ali ti leševi počinju da smrde, a mnogo toga potiče iz tvog pravca.
- Potiče ili je gurnuto? - Šta da ti kažem? Povezan si sa žrtvama, a nisi baš majka Tereza.
- Nisam imao problema sa tim sveštenikom. - Ok, ok, dobro. To bi bilo sve.
- Razgovarao sam sa Relijem i Perezom. - Dobri panduri. - Ne zajebavaj, slušaj me.
- Slušam te. - Misle da bi Turk mogao biti naš tip.
Moram da kažem, kad već sedim, da je to baš jebeno smešno.
- Ne shavtaš to valjda ozbiljno? - Svi su već prihvatili činjenicu...
... da jurimo našeg. - Ali nije Turk. Kažem ti, on nije naš tip. - Znaš to. - Da, znam.
- A kako to znaš? - Jer znam. Znam sa smrtnom sigurnošću. Ok?
Taj sveštenik, otac Konel, bio mu je sveštenik, kada je bio dete.
- Rekao ti je to. - Nije rekao da je taj sveštenik zlostavljao decu.
- Ne mogu da verujem! - Veruj! U redu? - Turk je dobar. Jedan od najboljih, i to znaš.
I da nisi prokleto zucnuo o ovome što si čuo, ili si završio.
Mogu li da govorim sada? -Slobodno.
Njemu je stalo. Znaš šta kažem? Turku je stalo do ljudi.
Znam da nekada deluje kao pit bul, ali to njie važno.
Stalo mu je do zaštite ljudi, i ako ga ne podržiš, zažalićeš.
- Isuse... - Izvini, nikada pre nisam bio u pećini. Imaš trenutak?
- Da. Šta treba? - Znaš da smo Turk i ja prijatelji, tačno?
- Naravno. - I da bih ja sve učinio za njega. - I on bi učinio za tebe.
- Da li bi ti? - Da li bi, šta? - Da li bi ti učinila sve za njega?
- Ne znam... Kuda ovo vodi? - Hoće da imaš seks sa mnom.
Stvarno?
- Ne bi mu smetalo, ali nisam zato ovde. - Ok. Zašto si ovde?
Gde si bila onih noći kada su ubijeni Rambo i revolveraš? Imaš li alibi za te noći?
- Da li si poznavala te tipove pre ubistva? - Šta?
Budi opuštena, ne izgledaj tako. Izgledaš kao da si kriva, a nisi kriva, to znam.
Nisi ubila te tipove, zar ne?
Onda možda znaš kako se Turk oseća.
Treba da mi nabaviš neke informacije. Diskretno.
- Možeš li to da mi uradiš? - Dobićeš ih. Apsolutno.
Pokazi mi o jebenim ubistvima.
- Hej, dečko-genije? - Savršen tajming, ortak. - Čuj, baš si dobro sredio poručnika, zar ne?
- Nagazio mi je partnera. - I treba. - Mislim da treba da sednemo i vidimo gde to vodi, Ok?
- U redu. Možemo se naći u osam? - Može li u devet?
- Imam satanak sa starim prijateljem. - Da, naravno, kako god želiš.
Hej, momci, hvala što ste došli.
- Ovo je Šeril Bruks. - O, ćao, Šeril Bruks. - Šeril ima nešto da ti kaže.
- Moja kćer, Gven, je umrla pre 4 godine. - Imala je 10 god., silovana je i ubijena.
- Tip koji još živi s' tim... Čarls... - Čarls Rendal. - Da, Čarls Rendal je uradio to.
- Što nama to govorite? - Jer je tip oslobođen. Pušten je na sudu. - Zašto? - Zato.
- Svedočila sam za njega. - Ti si, šta? - Rekla sam da je bio sa mnom.
Ona... Šeril je veoma praštajuća osoba. Srce joj je veliko kao bulja.
- Pretio je da će me ubiti. - Ko te to pita?
Kaži zdravo finim policajcima, i idi...
... vrati se kući, i nemoj da se napiješ do smrti.
Ok... ah, dakle...
Hoću da to kažeš. Hajde, reci.
Podmetnuli smo pištolj u Rendalov stan. Ok? Rekao sam to. Srećni? Hvala.
- Da, jesam. - I uradio bih ponovo, da moram, da taj kepec ne bi pobegao. I spavam dobro.
- Pa, šta hoćeš od nas? - Mislite da je moj partner serijski ubica? Preteali ste.
Voleli bi da Turku to smestite? Napred, biću vaš obožavatelj. Biću uz vas...
... čak ću vam i pomoći, ali ne navlačite Čaka Rendala, na jebeni pištolj...
... jer ako izađe iz zatvora, završiće mrtav.
Izvini?
Ja ću mu zabiti dva u jebenu glavu. Lično.
Dogovor završen.
Moja baka je volela operu. Pomagala nas je šivenjem.
- Nizao sam igle za baku. Sav novac je davala crkvi. - Divio si joj se? - Voleo bih da jesam.
- Pevac? - Religiozan, ide u crkvu. - A šta je sa tobom?
Naš posao je da 99% populacije bude bezbedno od preostalih 1%.
Problem je što treba da provedemo pola života sa tim 1%, i što bolje radimo taj posao...
... manje je onih 99% misle da smo im potrebni. Ne obraćaju pažnju.
Samo policija i kriminalci obraćaju pažnju na ulice, a svi ostali idu negde ili kupuju.
Imam naređenje da si pod ograničenim poslom, što u osnovi znači, da radiš za stolom.
Možda ćeš sarađivati sa psihijatrom sledeći put, pa možda se i vratiš na stari posao.
Ko me jebe... Ko me jebe, a?
Razbiću glavu onom Perezu, mater mu jebem, što mi zabija sva ova sranja...
- Ima da ga ubijem, jebem mu mater! - Smiri se, čemu to. Sav si se unezverio. - O čemu ti to?
- Nije ovo patija šaha. - Ko zna, možda i jeste. Kreneš li sada na Pereza...
... znaš šta će se desiti? Ušetaćeš u zamku. Već jesi.
- On te samo čeka. -Jebeni Angus, jebeni Angus mu veruje. Verije tom Perezu, mater mu jebem.
Povuci se i čekaj! Čekaj na pravo vreme i uzvrati. Sada nije pravo vreme, veruj mi.
Veruješ li mi? Sada nije vreme.
- Molim te... - O, da... - Hej, Turk, moram da preskočim večeras. Čas mi kasni...
... ali, videćemo se sutra, u redu? I žao mi je zbog toga što se desilo sa por. Agnusom, danas.
Biće dobro. Malo je naduvano i ljudi su ludi... reaguju. U redu?
Laku noć.
To je pandur, to je pandur, to je pandur...
Šta imaš za mene, lepotice?
- Kažem ti, ima razloga što me Perez proganja. - Perez je suviše pametan da bude tako glup.
On, dečko sa koledža? To je sranje. Nije on išao na koledž, samo jednu godinu.
- Ne zezaj? - Čista istina, ko grip. I čujem da su ga uhapsili pa izbacili, k'o guzicu.
Ja sam da duplo "V". Mercedes. Vidi da li je Ok. Previše svetla.
Budi duplo, sedmostruko ozbiljniji, k'o najjači motor, i neće ti se više desiti.
Jer, ako pucaju na tebe, još uvek možeš da pobegneš odatle...
Bankar je jako dobar, jer kreše dve prostitutke na zadnjem sedištu, i nema mešanja sa strane.
- Dogovoreno? - Dogovoreno.
- Znaš one neandretalce. - Malo je bučan, ali zna da bude i u redu. Normalan je. - A belac?
Rus, Evegenij Mugalat. Sjebao je tri tipa za Gambinoe, ili već...
- To sranje me ubija. - Znam da te ubija.
Ubija i mene, znaš? Ali ja ga ispuštam po mali, i pomaže. Pod mojim uslovima.
Kladim se da nisi zapisao ni jednu reč u blokče, koje nam je Proski dao.
- Naravno da nisam, a ti? - Da, sjajno je.
Pomaže mi. Ta stvar radi. Znaš na šta mislim?
- Zapišeš i izbaciš to. Treba da probaš. - Daj da vidim. - Ne dam. Ne zezaj...
... to pripada meni. Privatno je. - Ne daš da vidim. - Ne, gdine.
Smučilo mi se sve, da jurcam okolo, tražim tragove, hapsim, pravim izveštaje, svedočim...
... sklapam nagodbe, uz svo to jebeno sranje.
Detektive?
Sve je onda poslalo jednostavno.
Detektiv Perez ovde. Hej, Rajli, šta ima?
Mrzim seronje, volim da ubijam ljude, što bih odustajao?
Hej, vidi. Dogovorio sam sastanak sa Pevcem za sutra i čuj, ne želim da Turk posumnja išta.
Zabavu za penziju, zlatan sat, rukovanje sa gradonačelnikom i ime na jebenoj plaketi?
Velika, jebena, stvar.
Bolje je ovako. Sada su svi saznali ko sam i zašto sam.
Hej, ja sam...
Čuj, mislim da me je neko pratio, do kuće. Sada je napolju, upravo.
Možeš li da... đođeš ovamo... Samo me nazovi, Ok? U redu?
- Ma, otvaraj. - Turk?
- Upravo sam te zvala. - Spusti pištolj.
- Prate me kola. - Spusti pištolj! Spusti pištolj!
- Imaš nešto da mi kažeš? - U vezi sa čim? - Revolveraš, Rendal?
- Njuškao si mi po stanu? - Šta rade u tvom kompjuteru?
Proveravala sam sve povezanosti ovog slučaja.
Kriješ nešto od mene?
- Upravo sam dobila ovo. Pesma. - Pesma? Voliš i poeziju, a?
Rukopis, ne poklapa se. Lažan je.
Ti si je napisao?
- Šta se dođavola dešava? - Mnogo si vremena sa Perezom, zar ne? - Da, Radimo na slučaju.
- Šta je? Ljubomoran si? - Mogu li da ti verujem?
- Da. - Ok. Daj mi sve o Perezu i Rajliju što možeš da nađeš, i sve što znaju o meni.
Sve, Karen... Ne igraj se sa mnom.
Ja sam još više ubeđen i kažem da je to policajac.
Čuj, ja to vodim, na pozornici sam i mogu jebeno da tvrdim da i jeste policajac...
... naročito kada mi neko puca na kuću. - Moj Bože, povređen si?
- Jesam li povređen. Jesam li povređen, želi da zna. - Zapravo, mrtav je.
- Zove se Mugalat. - Tip koga smo pre neko veče videli u restoranu? - Da.
Na intezivnoj je u Sv. Luki. Misle da je on odsekao glavu Jakovu Proskviču.
- A šta ti misliš? Je li žrtva ili osumnjičeni? - Ne znam, ali kako ide, biće zabavno.
- Doktore, šta ima? - Jedan od najčvršćih ljudi sa kojima sa do sada imao kontakt.
- Izvukli smo 6 metaka. - 6?!! - 3 od sadašnjeg pucanja, 3 od ranijih pucnjava. Čovek je tenk.
- Mogu li da razgovaram sa njim? - Teško da ćeš moći, ali napred. - Ok je.
Postavljaću pitanja, a on samo neka klima. Hej...
... Evgenij! Probudi se! 'Ej, probudi se ti veliki jebeni, grizliju.
Ne govoriš ruski?
Ova bi ruska mašina za ubijanje, mogla da nam bude prvi svedok.
Probudi se, Gaga Mak... da nam kažeš ko ti je to uradio.
- Detektive, mislim da je dosta. - Reci nam bar, gde si stavio glavu Jakovova Prostina.
4343 treba mi stalni čuvar za pacijenta Magulata. M-a-g-u-l-a-t...
... u bolnivi Sv. Luka.
Jel' se na ovaj broj prijavljuje policijska brutalnost?
- Maca pojela jezik? - Opet si na uslovnoj. Misliš da me uplašiš kučko. Šta hoćeš?
- Pažljivo, i ja plaćam porez. - Ne plaćaš nikakav jebeni porez, govno malo.
- Pređi na stvar. 'Ajde. - Jedna tvoja žrtva je ukrala mnogo oružja na jugu... - Da...?
- Isto se pojavljuje u zločinima? - A-ha... - Pa, jednostavno je.
- Nađi ukradeno oružje i imaš svog tipa. - Poznaješ ga?
I da postoji pandur koji je opasnost po ljude, bez obzira na sve, ništa ne bih rekao.
Čuj, dajem ti još 2 sek. Odgovoti: DA ili NE. Znaš li tipa i gde da se nađemo da razgovaramo?
- Petak. Uveče u 9:00. Moj klub. - Biću tamo.
Ako je neko glup, glup ovaj materjebac je najgluplji.
Polako, sine, polako... Samo polako. Budi mamac i oborićemo ga. Tačno?
Čuj, gazda, pokrićemo te, niko u klubu ti neće smetati i nećeš visiti po zatvorima.
- Imamo li dogovor ili ne? - Da. Ali počne li da luduje ovde, neću na vratima Džodi Foster.
Hoću prokleti marinski korpus, čoveče.
Dobro veče, detektive, hoćete jednu? Sranje je ali bolje išta nego ništa?
Čim sam čuo da jebeni Rus nije umro, znao sam da stvari neće biti iste.
Morao sam promeniti pravila, strategiju, uraditi nešto što nije urađeno nikada.
Krenuo sam na neoprostivo.
Ne, molim te, nemoj...
Da li si čuo si šta sam ti rekla? Kako bih mogla da preterujem?
Taj psihopata me je upravo napao. Kažem ti, on je klasičan sociopata.
Ok, Ok, razmotriću, u redu? Razmotriću. Ali ti ne prilazi, je li jasno?
Jasno?
Zajebi to.
- Izvinite, ja sam det. Koreli, mogu li da pogledam registar. - Naravno, izvolite.
- Hvala. - U svako doba. - Da, det. Koreli. Tražim Pereza i Rajlija, ali ne mogu ih naći.
- Volim zabave. - Volim kako ljubi, gura jezik u usta, i krv mi juri kroz vene...
Moram hitno da govarim sa njima.
Da, razumem... ali mi treba lokacija, molim vas.
Hej, ovde je.
Pusti me da uđem.
- Hvala Bogu, to je policija. - Da. Pa, gde ćemo? - Prati me.
- Igrao sam basket na nekoliko blokova odavde. - Ne zajebavaj me.
Kao dete se nisam bojao da se mešam sa takvima kao što si ti.
- Još ih viđaš. - Ne, sada me plaše. Sada je ovo loš kraj.
- Nije loš za mene. - Da. Ušao je unutra. Za sada je dobro.
- Pa, dosta je bilo o zadovoljstvu, šta imaš za mene? - O čemu govori?
- Šta misliš da će uraditi? - Kažem ti, to nije trebalo da se desi.
- Ah, ludi poručniče, to je sranje. - Izgubih 2 zuba tog dana. - Nije civil no jebeni diler.
- U ustima imam sranje. - Pa šta? Volite te zlatne zube, treba da mi zahvališ.
- Dajem sve od sebe, a i Starski i Hač ga gledaju kao dva sokola. Gej-sokola. - Da...
... kao leš.
Dosta sranja. Dakle znaš našeg pesnika. Samo mi reci. Šta imaš za mene?
- U redu, idemo. - Idemo! - Molim te... - To što tako priča, ne znači ništa.
Da te pitam nešto, Koperniku? To oružje za pojasom, misliš da mu je plastični pištolj?
- Kladim se da vodi do revolveraša. - U šta se kladiš? - U 500 $. - Važi.
- Ulazim sa još 500 $. - Ohoho, to je banka...
Vidi, ja tebi pomognem, ti uzvratiš. Pa, pomozi mi.
- Imam film, na mobilmopm. One noći kada je revolveraš oboren. - Imaš, šta?
- Imam film. Klinci sa mature. Hteli su uspomenu. Ti si glavni glumac. - O. jel' ja?
- Ok. - Sada razumeš o čemu pričam? - O, da, kapiram...
Da, pa... Kako sam ispao?
- Kao pesnik? Pa to i jesam. Pesnik sam. - U redu, idemo!
Zapravo, napisao sam pesmu i za tebe, Pauk. Hoćeš da je čuješ? A?
Hajde, baci pištolj, smesta, mater ti jebem, i pravo na zemlju. Odmah !!
- Ujedoste me. Za šta plaćaju vas dva 2 morona? - Baci jebeno oružje dole. - Evo, evo, gledaj!
- Da vam pročitatam moju pesmu. - Ma nemoj. - Da, pročitaj.
"Pokušaste da mi smestite momci, i ovako radite to?"
- "I umesto da mi kitu odsečete, samo ste mi popušili". Sjajna stvar. - Hvala.
- To je poezija. - Šta ti radiš ovde?
Ne gledaj me tako, partneru. Hteo sam da te zaštitim i da im vidim lica... I vredelo je.
- Hej, radimo svoj posao, Ok? Ne bih da se izvinjavam... - Neću izvinjenja Tedi.
- Napolju je ubica sa značkom, a šta vas 2 morona radite ovde? - A šta radiš ti?
- Nije napunjen? - Nije. - Upravo sam zaradio 1.000 $.
- Gde je? Gde ti je drugi pištolj? Hajde... - Opipajte me. Hajde, opipajte me, napred.
Fin dodir, šta radiš nakon posla, ako nisi obećan nekome? Ne bih da se mešam.
- Šta ti je sa licem? Jel' te prijatelj ujeo iz ljubavi. - Ućuti, jebote. - Hej, hej, hej!
- Hej, dosta! - O čemu govori? - Ako nisi pao na ovo, ne znači da nisi naš čovek.
- Dobio si govno, Ok. Zajeb'o si se. - Samo se nadaj, nije gotovo, Ok?
- Govorim istinu, čoveče. Pravite grešku. - Zajebo si, i jebi se! -Jebene džikele...
Opusti se, Pauk. Hajde, da popijemo nešto.
Video sam, mislim... da ima u frižideru.
Vraćam se za sekundu.
'Ej, šta ima?
Ovaj čovek je pucao u tebe? Siguran si?
Ne, ti zezaš...
Nedostajem ti?
'Ej, pričaćemo...
- Polako. - Ovo je Ok. Sve će biti u redu. - Isuse Hriste... - Samo idi u sobu, u redu?
Sedi... Sedi!
Moraš da saznaš za ovo od mene. Otvori tu malu knjižicu i počni da čitaš.
Sve što želiš da znaš je unutra. Samo napred.
Naglas! Za dosije... Vidiš kameru ovde?
Ime mi je Dejvid Fisk, detektiv prve klase, policajac sam skoro 30 godina.
Ali Dejv... Dejv, Dejv...
Tome, treba dosta da pređemo, a nemamo dovoljno vremena.
Ime mi je Dejvid Fisk, detektiv... -Zovem se Dejvid Fisk...
- I policajac sam skoro 30 godina. - Ne očekujem da me pamtite.
Prošlo je mnogo vremena od kako si me postavio u krilo i rekao mi da me voliš.
Do tada... sam ubio 14 ljudi.
Ali ti garantujem da ćeš mi pamtiti ime, do kraja života.
Ne postaješ policajac jer želiš da služiš i štitiš, već zato što ti daju pištolj i značku.
Većina ljudi poštuje značku. Svi poštuju oružlje.
- Ja sam ubica i pojavljujem se na vratima. -O čemu pričaš. Nije to jebena partija šaha.
Ko zna, možda jeste. A praviš pogrešne poteze. Zabiću mu 2 u glavu, i to lično.
Znam do moralnosti kako je. Umrtviš se na to... Umrtviš se na to...
Tom Kalen mi je bio uzor.
Onog dana kada sam prestao da se trudim da budem on, najbolji je dan mog života.
Pre nekoliko godina sam smestio ubici dece, Čarlsu Rendalu.
Trebalo je da znam, da će me progoniti.
Šta želiš da uradim sa ovim? -To je sve što imaš da kažeš?
- Dugujem ti objašnjenje, drugar. - Zašto mi to govoriš sada?
Ivan Grozni će se probuditi uskoro, i identifikovati me.
Dobro veče detektive. Hoćete jednu? Sranje je, ali bolje išta nego ništa.
Mogu da uđem tek tako, a partner ti spava ispred vrata. Izlazi.
Jesam li izabrao jebeno pogrešnog Rusa da upucam?
Sada ćemo nezvanično.
Ja... Želim da razotkrijem Rendalovo ubistvo, pre svega. A, obzirom na uslove, što da ne?
- Ne moraš da mi zahvaljuješ. - A o onome, da ne budeš ja? - Da?
- Ne shvatam to. - PA, sjajan si policajac...
Mislim, insipirisao si me celog života, kao niko drugi...
... a onda si prekršio zakon. Podmetnuo si Rendalu pištolj. Izneverio si me.
Izgubio sam svoju veru.
Tada je sve počelo. I kada već jeste...
... nisam mogao da stanem. Na kraju...
... nisam ni želeo.
Tako, radio sam svoju stvar, i znaš šta? Na kraju...
... bilo je gotovo, đubre je palo. I to je to. To je sve.
- Ne razumem šta pričaš. Ne razumem ni reč. - Znam, da ne. Čim sam čuo da Rus nije umro...
... znao sam da moram da promenim pravila, da uradim nešto nepovratno.
Uradio sam neoprostivo.
Šta da radim, prijatelju, partneru... da te uhapsim? Moraću da prijavim.
- Mi smo tim. - Bili smo. - Da, bili smo. Sjajan tim.
To je bilo juče, Dejv. Danas...
... danas ti upireš pištolj u mene.
Ali još nije opalio.
- Zbogom, Tome. - Gde ideš? - Ne znam. U pakao, verovatno.
- Hej, Dejve? 'Ej... Dejv. - Ne približavaj se. - Ne bi. - Kladiš se u život? - Daj, partneru...
- Znam te. Ne bi ti. - Ali ja bih.
- Karen, samo polako. - Ne možeš da me izbaciš iz misli. - Umukni, Dejv. - Ibarnićeš ovo...
... mizerno govno. - Oh, u glavi sam ti. - Ne branim ga, samo polako. -Jebi se, Turk!
- Spusti taj prokleti pištolj. - A ako neću? - Razneću ti mozak.
- O, dopada mi se kako zvuči. - Ne mrdaj. - Karen! - Pušila si mi vezana. To si želela?
- Rekla sam da se ne mrdaš, ti ološu! - Baj, baj!
Daj mi pištolj. Daj mi pištolj.
Ostani ovde.
Oh, čoveče...
Jebi se!
- Sve je zaključano. To nije dobro. - Dejv, da završimo sa ovim.
- Završimo? - Spusti pištolj dole.
Koji ti je plan? Da me uhapsiš?
Zavedeš u dosije, uzmeš otiske, pretražiš telesne šupljine? Šta ćeš jebem ti da uradiš?
Izvedeš me na TV šou: "Frik nedelje." Ili još bolje, proglasiš me za psihotičnog godine.
- Spreman si za to? E, to neće moći, čoveče. - Hej, ne ostavljaš mi izbor.
Imaš izbor, da pobegnem.
Da li bi to uradio za mene, Tom? Bi li me pustio da pobegnem.
- Daj, ne radi to. - Ipak ću da pobegnem. Šta ti misliš?
Moraš da uradiš pravu stvar.
- Pucnjava, osumnjičeni beži! Idemo! - Daj, ne radi to.
- Hej, partneru, hajde! Pucnjava! - Ne radi to! - Osumnjičeni beži. Opire se hapšenju! Hajde!
Pravedan čovek predamnom stoji, heroj u prljavoj zemlji ovoj.
Brat u zagrljaju, u srcu si ti. Taista sam se nadao da ćeš razumeti.
Razumem ja. - Ne razumeš. - Razumem.
Znaš, jedino u životu što mi je pružilo zadovoljstvo...
... je ubijanje tih drkadžija.
I to stvarno. Mislim...
... to je stvarno loše.
10-30! Oboren policajac.
Ne idem ja nikuda.
To je Ok... Da...
34-centar, 34-centar! 10-30, oboren policajac, treba mi hitna, boren policajac. 10-30, brzo!
Stižemo za 6 minuta.
Nemoj...
- 34-centrala? Centrala, reci 34. -To je 10-55, otkažite hitnu.
- 34? - Otkažite hitnu. 10-55, otkažite hitnu. - Sigurni ste? -Siguran sam.
- Sam si ovo uradio. - Znam, ortak.
- Dobro si postupio. Tome, reci mi, jesmo li bili dobri? - Bili smo dobri.
Dobar si ti čovek, Tome... Dobar čovek.
Bio sam siguran, bio sam siguran...
... u potpuni uspeh.
- Baš je obavio posao, tvoj partner. - Svetla.
Vidi Tom, kako mi vidimo, detektiv Fisk je upravo zatvorio vrata za pesnikom.
Dobro. Kako god... Kako god vi kažete.
- Završili smo sada? - Da, završili smo.
Moja kći je zvala. Bila je zabrinuta zbog Pevca i zabrinuta za mene.
Pitala je, da li bih uradio nešto glupo? A ja sam je pitaoČ Kao šta?
Da uzmem časove obuzdavanja ljutnje ili da se penzionišem.
Rekao sam da ću uraditi što i uvek. Rekla je. Dobro, a šta bi i drugo?
Rekoh: Tačno. Pravo je zlato ta moja ćerka.
Rekla je da sam policajac, i to dobar. Čudno, Pevac je rekao isto.
Hej, ljudi, spremni ste da igrate? Brojimo do tri... Dajte ruke.
------ K R A J ------ (Prevod: POPesku)